Tilpasning av intern organisering og bruk av ulike tilknytningsformer i mediebransjen : en kvalitativ eksplorerende studie gjennomført i den norske mediebransjen
Master thesis
Permanent lenke
http://hdl.handle.net/11250/2383283Utgivelsesdato
2015Metadata
Vis full innførselSamlinger
- Master Thesis [4378]
Sammendrag
Denne masterutredningen studerer hvordan mediehus i den norske mediebransjen har tilpasset
intern organisering, og tatt i bruk ulike tilknytningsformer for arbeid som følge av eksterne
strukturendringer i bransjen. Formålet med utredningen er å få utvidet innsikt i intern
organisering og valg av tilknytningsformer. Tidligere forskning har studert disse teoretiske
retningene separat. Denne utredningen kombinerer imidlertid studiet av disse, og bidrar
således med en ny innfallsvinkel ved at sammenhengen mellom intern organisering og ulike
tilknytningsformer for arbeid studeres.
En kvalitativ eksplorerende casestudie er blitt utført for å belyse studiens tema. Studiens
empiriske grunnlag er basert på syv dybdeintervjuer av medarbeidere på konsern-, selskapsog
redaksjonelt nivå i to mediehus som opererer i den norske mediebransjen. Basert på et slikt
utvalg, har vi fått en helhetlig forståelse av ulike ledelsesperspektiver knyttet til hvordan og
hvorfor mediehus tilpasser sin organisasjonsstruktur og tar i bruk ulike tilknytningsformer.
Gjennom utredningens diskusjon avdekkes det, ved å knytte eksisterende teori til studiens
funn, interessante sammenhenger som bidrar til en utvidet innsikt i studiens tema.
Utredningen finner at begge mediehus oppretter fellesfunksjoner på tvers av selskap for å
oppnå stordrifts- og samdriftsfordeler. Studiens empiriske data antyder at bruk av en intern
ressurspool muliggjør deling av ansatte på tvers av selskap. Videre avdekker studien at et
internt marked åpner for bruk av eksterne tilknytningsformer for arbeid ved at det er mulig å
foreta et reelt valg mellom intern og ekstern arbeidskraft. Dette viser til at intern organisering
i stor grad henger sammen med bruken av ulike tilknytningsformer. Avslutningsvis indikerer
studien at frilansere i større grad benyttes i mediehusene for å bidra til produksjon i
kjernevirksomhet, få tilgang til spisskompetanse og oppnå funksjonell fleksibilitet. I tillegg
avdekker studien at kostnadsaspektet gjør seg mindre gjeldende ved avveiningen mellom bruk
av ulike tilknytningsformer.